Kærlighed? Er det nødvendigt?
Jeg var nok den værste sengekammerat på alle kontinenter.
Hele livet har jeg idiotisk nok...
...troet, at sex var så vigtigt for den, der ønskede det -
- at det ville være ligesom at nægte ham brød at nægte ham sex.
En selvisk handling.
Og alt det brød er ikke en isklump i helvede værd.
Det, som jeg altid har fundet fascinerende ved livet...
...er det, der sker i omverdenen.
Action.
Se dét var noget at fortælle om.
Jeg har altid følt mig mest hjemme på de vanskeligste steder.
Men kærlighed?
Jeg er krigskorrespondent.
Der er selvfølgelig krige.
PILAR KEY WEST. FLORIDA
Og så er der krige.
- Så... - Wow! Se lige den.
- Sådan, din satan. - Ja, men du er også en satan.
Men jeg ved noget, han ikke ved.
- Kom så. - Kom med den.
Kom så, farmand. Kom med den.
Alting dør.
Det var tilfældigt, at jeg traf ham.
Jeg var i Key West med min mor og bror, efter at far var død.
Der var denne bar..."Sloppy Joe's".
Jeg kan huske, at da jeg så ham, tænkte jeg -
- hvem den store, snavsede mand i tilsølet tøj mon er.
Hold da op... Det er Ernest Hemingway.
Papa... velsign bæstet.
Nej. Den mand ser fattig ud.
Ikke værst, vel? Ikke i dag. Ikke i dag.
- En drink til, Skinner. - Luk øjnene. Der kommer noget.
Hej, hvordan går det?
- Jeg har aldrig kysset en fisk. - Tradition på Sloppy Joe's.
- Ven, fjende... Hvem ved? - Du finder ud af det.
- Hvad hedder du, smukke? - Martha Gellhorn.
Tja, Gellhorn... Det er ikke sjovt, hvis storvildtet bare kommer.
- Jeg er ikke et stykke vildt. - Det ved jeg, men hvad er du?
Hvis vi tager en drink, får jeg så ballade med din mand?
Min bror. Det er min mor.
Så håber jeg, at du er tørstig. Inviterer du dem over?
Siger alle til dig, at du er brysk? Det er svært at tro.
- Du kender sangen. - Jeg taler italiensk.
Og jeg kender sangen.
Hvad siger I til det, drenge?
- Hvad laver du, du skønne? - Hvad jeg laver?
- Jeg har rejst rundt i verden. - Hvordan har verden det?
Den er af og til overraskende.
- Er det min? - Værsgo.
- Der er meget rom i. - Her forlænger man branderten.
- Skræmmer kunderne dig? - Skræmmer mig? Nej.
Nej, jeg er lige kommet fra Berlin.
Men... nazisterne? De er skræmmende.
- De drenge løber rundt med pistoler. - Barsk selskab.
- Bare jeg får fripas til sidst. - Du kan også klare dig her.
Drik ud. Amerika tilsøler pavens seng.
Du skal ikke være naiv. Der er mange, der sulter.
- Du lyder ligesom Eleanor Roosevelt. - Jeg ligner hende overhovedet ikke.
- Jeg har kendt kvinden hele livet. - Selvfølgelig.
Lad os se kritikken. Kom nu, Gellhorn.
Alle skribenter har én kritik.
Giv mrs. Roosevelt skylden. Hun opfordrede mig.
Det hedder "Problemerne, jeg har set".
Hvilke problemer? Smuttede farmand hen i klubben?
Jeg sagde ikke, at det var mine problemer.
Jeg rejser rundt i landet. Jeg bor...
"Bogen er læseværdig, fordi den rører ved selve menneskets væv."
"Hvem er denne Martha Gellhorn? Hendes ord brænder."
"Selv Hemingway skriver ikke mere..."
Kritikeren misforstod det. Og det er latterligt at sammenligne os.
Jeg lyttede bare.
Det er et gammelt trick at skrive i talesprog.
Jeg ville skrive om sølle liv og endte som glamourpige på forsiden.
Jeg har det samme problem.
Jeg må vist hellere gå.
- Hvor meget skylder jeg dig? - Jeg ejer næsten stedet.
- Papa. Vi er rigtig sent på den. - All right. Jeg går.
Køb en ny skjorte, Hemingway. Hyggeligt at møde dig.
- Gellhorn. - Kom nu. Pauline bliver sur.
Hvem er Pauline?
- Kan jeg hjælpe? - Bor Hemingway her?
Ja, jeg hedder Pauline Hemingway. Mrs. Hemingway.
Jeg mødte mr. Hemingway på Sloppy Joe's.
Selvfølgelig... Sloppy Joe's.
Du er sent på den. Kom indenfor.
Sikket interessant værelse.
- "Dræb dyr nok. Så overlever du." - Han tager tydeligvis ingen chancer.
Ernest læser alt højt for mig. Jeg er hans første ører og øjne.
Så er du hans muse. Du er heldig.
Et stort talent behøver megen omsorg.
Men vi har fået et lykkeligt liv her.
Ernest kan lide at omgive sig med eksotiske typer.
Kom bare. Kom.
Nogle troede, at Franco ikke kunne vinde denne krig uden støtte.
Hitler og Mussolini... man ser ham her...
...kaster bogstavelig talt penge og våben efter Franco og fascisterne.
Men Amerika og resten af Europa gør intet.
Hvorfor? Fordi verden kun ser billeder med fascistisk propaganda.
Fascisme er på fremmarch.
Det, der sker i Spanien, er... Det er en trussel mod vores demokrati.
Vi skal fortælle disse mennesker sandheden om, hvad der foregår.
Disse mennesker, der forsvarer deres demokratisk valgte regering.
Ay Carmela Ay Carmela
Se nogle af de russiske styrker, der også støtter.
Det er unge mænd, der brænder for sagen.
- Hvem er bedemanden? - Mikhail Koltsov. Russisk reporter.
Koltsov er ikke bare journalist. Han er Stalins øjne og ører.
Kun Rusland forsyner loyalisterne med våben, medicin osv. Til de trængende.
Jeg vil gerne præsentere filmens instruktør, Joris Ivens -
- den store hollandske dokumentarist.
Med jeres hjælp kan han vende tilbage til Spanien og gøre filmen færdig.
- Smukt. - Flot arbejde.
Vi er også stolte af, at vi har besøg af -
- en mand, der på nært hold har set Franco og fascisternes forbrydelser.
Han er også min kære ven... professor Paco Zarra.
Der er mange helte. Gid de alle var her. Men vi regner med jeres støtte.
- I begyndte uden mig. - Der har vi jo værten.
- Hej, Joris. - Hemingway.
Hvis I ikke ved, hvordan man skriver under på en check...
...Med en Parker. Ligesom Hemingway.
Et vulgært navn betyder ikke, at hun ikke kan gøre godt.
Jeg har savnet dig. Min bog sælger bedre end din i Rusland.
- Må jeg sige, hvor glad det gør mig? - Det ødelægger det.
Gellhorn. Martha Gellhorn. John Dos Passos.
Den største forfatter I USA, der ikke hedder Hemingway.
John Dos Passos. Hemingway tror, at det er en blodsport.
Tag dig i agt, Dos. Gellhorn har skrevet en bestseller.
- Hun er ude efter os begge to. - Og så sagde hun ikke et ord.
Sidney, skat... Tag drengene med ud.
Kom så.
- Drengene skal ikke se alt dette. - De skal se verden, som den er.
- Paco Zarra. Hyggeligt. - I lige måde. Jeg beundrer dig.
Krigen i Spanien har to sider. I samler kun penge ind til den ene.
Hvorfor støtter I kommunisterne?
Kommunist betyder ikke anti-fascist.
- Dræber anti-fascister katolikker? - Kirken er gået med fascisterne.
Jeg beklager, men i dette hus er alle katolikker.
Katolikker her og i Spanien er forskellige.
Besøg folk, og gud hjælpe dig, hvis du ser et kors.
Det tror jeg vist ikke på.
- Hvad tror du? Går du i kirke? - Nej.
- Gellhorn... Er det? - Jeg er halvt jødisk.
Kan man være det?
Vi er ikke snæversynede.
Ernest mødte Sidney, som er tyrefægter og født i Brooklyn.
Sidney er jødisk, men hører til familien.
Hvorfor kommer du ikke tilbage til mit land?
Fortæller du vores historie, lytter verden.
Ingen forfatter støtter Spanien mere. Men min mands familie er her.
Den spanske borgerkrig er generalprøven på næste verdenskrig.
- Alle, der kan, bør tage af sted. - Og hvordan det?
- Har du været i en krigszone? - Jeg er opfindsom.
- Du bør tage med. - Ikke mere politik.
- Du skal op og skrive i morgen. - Vil du med i denne uge?
Vi behøver dig og journalister fra hele verden til at rapportere.
Pauline har ret. Vi kan godt bruge en Hemingway-roman.
Desuden har vi brug for gode mænd på hjemmefronten.
Kom og se det med egne øjne.
Jeg rejser til Madrid i morgen. Rejs med.
Folk fra hele verden er på vej til Spanien.
Forfattere, poeter, kunstnere, arbejdere... Alle tror på sagen.
Spaniens folk skal vide, at hjælpen er på vej.
Vi vil synge vores sang for dig. Den begynder sådan:
Viva la Quince Brigada Rumba la rumba la rumba la
Viva la Quince Brigada Rumba la rumba la
Que se ha cubierto de gloria Ay Carmela! Ay Carmela!
Luchamos contra los moros Rumba la rumba la rumba la
Mercenarios y fascistas Ay Carmela! Ay Carmela!
Solo es nuestro deseo rumba la rumba la rumba la
Solo es nuestro deseo Acabar con el fascismo
Man gik i krig for at vise solidaritet -
- og blive dræbt... eller overleve, hvis man var heldig.
En rygsæk og 50 dollar... Det var mit udstyr til Spanien.
Alt andet virkede overflødigt.
Jeg behøvede papirer, så jeg blev udnævnt til krigskorrespondent.
Selv om jeg aldrig har skrevet ét ord om krig.
- Fin farve. - Han hedder Shondor.
Hej, Shondor. Sikken flot farve du har.
Kaninfod. Den betyder held. Jeg skal til fronten og bekæmpe fascisterne.
- Det er godt. - Tak.
- Du? - Jeg skriver.
- Med de ben? - Jeg skriver ikke med dem.
Jeg kendte en, der spillede xylofon med tæerne.
Det er sandt. Tak.
Tak.
Når jeg ser på mændenes ansigter, elsker jeg dem umådeligt.
Privatpersoner, der for egen regning rejste til Spanien for sagens skyld.
De blev kun tvunget af deres egen lidenskab.
De siger at du rejser her fra dalen
Vi vil savne dine øjne og dit smil
For de siger du tager den sol
der har vist vejen så længe
Kom og sæt dig hos mig hvis du elsker mig
Tøv blot lidt og sig ikke adjø
Men husk nu Red River Valley
og den dreng, der elsker dig højt
Tænker du ikke på den dal du forlader?
Der bliver åh så ensomt og trist
Husk det bløde hjerte som du knuser
og den sorg som du giver mig
Kom sæt dig hos mig hvis du elsker mig
Tøv blot lidt og sig ikke adjø
- Mere vin, mr. Hemingway? - Ja tak.
Sikken duft. Den spanske jord.
Vi slutter os til bataljonen i Madrid.
- Kan jeg få et lift? - Det er for barsk for kvinder.
Jeg havde på fornemmelsen, at man skulle arbejde dag og nat -
- og elske så mange mennesker, som man kunne -
- og det skulle gå frygtelig hurtigt.
- Pressemeddelelse fra kommissæren. - Kom så, skat.
- Pressemeddelelse. - Vi gør det stående med en trefod.
Pressemeddelelse fra kommissæren.
Du hører ikke efter. Vi skal slå fascisterne i propagandakrigen.
- De skal dræbes. - I tager begge fejl.
I skal slå bønderne. Giv dem vand.
- Velkommen, Papa. - Velkommen til Spanien.
Nu banker vi den satan til Franco.
- Kan du stadig lide? - Hvorfor tror du, jeg er i Spanien?
- Til dig. - Tak.
Sikken ære. Jeg hedder Mikhail Koltsov.
Jeg siger altid: "Ernest Hemingway er Amerikas Tolstoy."
- Snup en drink, Papa. - D'herrer...
Sikken overraskelse. Jeg troede ikke, at Pauline gav lov.
- Jamen dog. Det skal nok hjælpe... - Papa!
- Hvad vil du gøre ved Franco? - Her er instruktør Joris Ivens.
Min gode ven John Dos Passos.
Vi skal optage en film. Vi vil vise verden den ædle kamp for demokrati.
Hvad er det?
Den er russisk. Det er en af vores.
Er der en læge her?
- Det er en kvinde. - Ja, det er fantastisk.
- Se, hvem der er her. - Hej, Hemingway.
- Du forstår at gøre din entre. - Er du jaloux?
- Askepot havde kun et græskar. - Askepot trænger til en drink.
Joris. Dos. Hej, Paco. Jeg sagde jo, at jeg kunne klare det.
- Godt, du er her. Velkommen. - Herind?
Sådan... Ud med det. Du er en barsk ungarer, min ven.
Hvor er fronten? Den skulle være her.
12 blokke herfra. Følg sporvognsskinnerne.
Lige efter universitetet. I kan ikke undgå at se den.
- Hej. Jeg er Martha Gellhorn. - Hvem?
- Fra Collier's. - Har du noget fra Collier's?
Ja, det har jeg.
- Krigskorrespondent. - Kun af navn.
Den trængte jeg til. Du er langt væk fra Sloppy Joe's.
Du har da kløerne fremme. Jeg har altid villet hertil.
Okay. Skriv under her. Værelse 428.
428. Du er på den sikre side af bygningen.
Se, hvad vi har her, Capa. En ægte krigskorrespondent.
En til. Der er ved at være overfyldt ved baren.
De fleste kommer højst til at stå ved siden af en soldat.
Ikke hende her. Martha Gellhorn. Robert Capa.
Hyggeligt at møde dig, Capa. Jeg kender dine fotos.
- En drink til? - Jeg skal have et bad.
- Der skal først koges vand. - Jeg skal sove.
Jeg bor på samme etage.
Se lige der. Hendes ben begynder ved skuldrene.
Værsgo.
Hemingway! Åbn døren, Hemingway!
Kom nu... Lad mig komme ud herfra.
Hemingway!
- Hvor vover du, din satan? - Hvabehar, søde?
- Hvorfor skulle jeg låses inde? - Du er den eneste blondine her.
Der er en by fuld af hungrende mænd. Nogle ved, at de snart dør.
Hvad tror du, de kunne finde på at gøre ved en lækker tøs som dig?
Så er det godt, Hemingway. Der er krig...
Hvordan ved jeg, om jeg kan stole på dig?
Du finder kun ud af, om du kan stole på folk ved at stole på dem.
Du har ret, John Ferno. Det er den bedste vinkel. Kameraet her.
De kommer. Det er marseillaise-bataljonen fra Frankrig.
Mackenzie-Papineau fra Canada.
Abraham Lincoln-brigaden.
- Får du det her, Ferno? - Ja.
Okay. Lad os gå nedenunder.
- Kommer du? - Ja.
Senere, de damer.
En amerikaner med fire mænd.
Brooklyn. Brooklyn.
Kom nu, Gellhorn.
Vent. Vent.
Vent, Hem. Vent, Papa.
Viva España. Viva la Republica.
Dér. Få truppen.
- Se, de viser din film. - Det er ikke min film.
- Kunne du ikke lide den? - De ødelagde den.
Ja. Helen Hayes dur ikke som Catherine Barkley.
Virkelig? Alle er anmeldere.
See, Ferno. Se.
- Kom herover, Dos. - Jeg kommer.
- Kom Joris. - Smil.
Viva España!
Det er så godt, at vi gør det her, Hem. Det bliver en skøn film.
- Hvad er der galt med overrisling? - Kan man lide at se mænd grave...
- Vi får folk til at kunne lide det. - Der er jo en krig at filme.
Derfor er der krig. For et år siden blev de skudt for at gå her.
Man blev stolt af at se det spanske folks glæde og beslutsomhed.
Man kunne se, at vores sag var retfærdig, og vi kunne ikke tabe.
For at regere skulle Franco skaffe sig af med 20 mio. Tapre sjæle.
- Det smager af frihed. - Du har nok aldrig sagt noget værre.
Det kan godt være, men det er sandt.
Nu kan folk overrisle markerne og dyrke mad til Madrids forsvarere.
Du er idealist. Du vil overrisle, selv når fascisterne tramper på dig.
Giv mig den.
Har vores filmskabere det godt?
- Paco. Mr. Paco. - Ja, han er her.
Se, det er Paco. Tag noget med Paco.
- Viva la Republica. - Paco. Paco.
Det kan blive filmens bedste scene.
Der er kampe 5 kilometer herfra. Kom.
- Der bør vi være. Kom. - Hvad venter du på, russer?
Få snavs på handskerne.
- Kommer du, Dos? - Jeg har set kampe. Jeg bliver her.
Ned, ned. Ned, ned.
Op, Paco.
Tættere på.
Hvad? Hvad er det?
Røde køtere. Jeres ledere har sendt jer her for at dø.
General Franco vil give sit blod for jer.
Viva Franco. Arriba España.
Vil du dræbe os? Ser de glimtet, er vi et perfekt mål.
Overgiv jer. Viva Franco.
Sørg for at få Paco med.
Forbandede fascister!
Vi drev de sataner tilbage. Madrid er beskyttet.
Ja, den er beskyttet. I dag.
Er I okay?
Sejr! Sejr!
- Viva la Republica! - Viva la Republica!
Vi ses.
Brøndkarse.
Jeg plejede at få et ugudeligt mavebesvær.
Med disse kan jeg spise et dæk, der er dækket med chili, og sove sødt.
Vilde løg.
De lokale siger, at hvis man spiser to løg om dagen, bliver man 100 år.
Hvad siger de lokale om éns ånde?
De siger, at det er noget, som man skal vænne sig til.
Paco. Paco, min ven.
Kom. Lad os tale sammen.
Det er okay. Lad ham stå. Vi taler i 2 minutter.
Vi skal bare tale i 2 minutter. Vi taler...
- Hop ind. - I bilen? Hvorfor?
Okay. Kør.
- Hvordan lærte du at le i helvede? - Familieferier.
- Hun sagde, at hun har din frakke. - Min? Nej, nej.
Sig til hende, at det ikke er min frakke.
Det er din, og derfor giver hun dig den.
Sig tak... Den er smuk, men jeg kan ikke tage imod...
- Så skal du betale hende noget. - Betale? Jeg har ikke råd.
Jeg har ikke råd til det. Tak.
Hun spørger bare, om du kan lide din frakke.
- Ja, den er smuk, men... - I guder. Fatter du det ikke?
Se nu. Det er din frakke. Præcis, som hun sagde.
Du kan gøre mange kup, hvis du vil gå i afdødes tøj.
Kan vi så feste?
DENNE GUITAR DRÆBER FASCISTER
- Hvor er Shondor, ungarer? - Shondor er borte.
Han kommer tilbage. Man ved ikke, hvornår han dukker op.
...Giv os dette intet, vores daglige intet.
- Skal vi skænke til dig, Dos? - Paco bør snart komme.
Drik nu ud. Manden er uovervindelig.
Han har sikkert bare søgt lettelse hos en skøge, før han kommer her.
Slap af. Selv Times forsidemand skal drikke med afskum fra tid til anden.
Jeg kan ikke lide det, Hem.
- Der går en rigtig afholdsmand. - Hvor er mr. Paco?
- Skål for sagen. - Skål for sagen.
Taler du engelsk? Har du set Paco Zarra? Har du set ham i dag?
Sidney... Tag hende.
De elsker mig.
- Var du ved overrislingsprojektet? - Ja.
- Så du Paco? Han burde være her nu. - Jeg ved det ikke.
- Har du set ham for nylig? - Nej. Beklager.
- Salute. - Salute.
Det er lige uden for byen.
Der faldt bomber. Hendes mor ville give hende den bedste frakke på.
Men den er knappet skævt. Der var ikke tid.
Du fangede menneskeligheden... behovet for at gøre noget.
Kontrol, selv om verden snurrer rundt uden kontrol.
Jeg vil gøre det, som du gør. Jeg vil skrive, ligesom du fotograferer.
Der sker så meget i verden. Men når jeg sætter mig... intet.
Intet. Jeg kan ikke...
- Hvad er hemmeligheden? - Der er ingen hemmelighed.
Billederne er der. Man tager dem bare.
Er billederne ikke gode nok, er man ikke tæt nok på.
- Men du har talentet. - Talent er ikke nok.
Man skal også være ungarer.
Fumar es un placer, genial, sensual
Fumando espero a la que tanto quiero
Tras los cristales de alegres ventanales
Y mientras fumo mi vida no consumo
Porque flotando el humo Me suelo adormecer
Du skal vide... Jeg er general Petrov.
Jeg er... Jeg er en stor beundrer af dig.
Det er mig en ære, hvis du vil danse med mig.
- Nej. Kom. Kom. - Danse? Nej.
Kom. Kom nu. Kom og dans med mig. Kom. Kom. Kom.
Det er nok, general Kaviar. Hvad sker der for dig?
- Jeg forfører en smuk kvinde. - Jeg er da ikke din ejendom.
Hvad med at gå udenfor, min general?
Jeg troede, at russere var modige.
Hvad med lidt russisk roulet?
Ja? Sidney. Pistol.
- Hold nu op. - Sidney!
Det her er vanvid. Hvad er det, I gør?
- Klar? - Vent! Vent!
Vent. Vent. Vent nu.
En af jer dør, og det er trist. Men vi skal først have én ting.
- Ruslands ære står på spil. - Skråt op med Rusland.
Vodka! Vodka. Vodka. Vodka.
Lavet til Peter den Store. Vodka.
Vodka. Vodka. Vodka.
En sidste drink, før du dør.
En sidste drink. Kun én. Kaviar.
På rigtigt brød... med musik.
Fumando espero a la que tanto quiero
Tras los cristales de alegres ventanales
Kom nu, Papa. Fald ned, Papa.
Kom nu. Vi har en film, der skal laves. Tag det roligt.
Vi lærer måske alle sammen noget. Hver dag uddanner vi os.
De ting, man finder ud af om krig, er ikke så enkle.
- Sagde du "skråt op med Rusland?" - Og hvis jeg gjorde?
Så siger jeg skråt op med Amerika.
Mit land er her. Hvor er dit?
Han har ret. Amerika... hele verden... burde være her.
Fascisterne tramper Spanien ned, og I sammenligner testikler. Latterligt!
- Vi tilbereder geden. - Ikke Shondor. Nej!
- Spis. - Hvordan kunne ungareren gøre det?
Somme tider er det rigtigt at yde et offer.
Snart slog ulykker til på må og få over hele byen.
Gaden barrikaderes, og man hører kun maskingeværet i universitetsbyen.
Og en fugl.
Det var en vanvittig krig med sporvogn til fronten.
Får du det med? Får du det med?
Fronten var kun et par gader væk. Det var koldt, og det regnede med bomber.
Men vi skulle optage en film.
Ned. Der er vildfarne kugler over det hele.
Dios mio! Dios mio!
Se der.
Det er sgu værdighed under pres.
- Hej! Tu! - Ned. Ned!
- Vi ses. - Fint.
Jeg inviterede dem på en drink bagefter.
Francisco.
Du gav dem en lektion med granater under deres fascistiske røvhuller.
Fascisme er en løgn, der udspredes af bøller.
Felipe er topidrætsmand den ene dag og kaster granater den næste...
Hør Hemingway. Som om hans side vinder.
Der er uhyrligheder på begge sider. Det vigtige er at være objektiv.
Objektiv? Stik jeres objektivitet skråt op.
- Hvad gik der af hende? - Sikkert Hemingway.
- Er det en kat? - Det er ingen kat.
Det er ingen kat. Det er ingen kat!
Gellhorn!
Mama!
Mama! Mama!
Mama!
Kom op.
Kom med mig. Kom med mig.
Mama! Mama!
- Mama! Mama! - Det er all right.
Er du vanvittig? Man løber ikke ud midt under et bombeangreb.
Små drenge skal ikke se deres mødre bløde til døde.
Sarita. Tag drengen, og giv ham noget vand.
Por favor, señora. Señora, por favor.
- Jeg har blod på hænderne. - Vask dem.
Vask dine hænder, Gellhorn.
Der kommer flere. Forsigtig!
Den modigste kvinde, jeg har set.
- Spionerer du, Gellhorn? - Nej.
Du er jo krigskorrespondent. Hvor er korrespondancen?
Hvad er du? En forbandet krigsturist?
Jeg...
Jeg kan ikke skrive. Jeg kan ikke...
Jeg forsøger og får ikke noget ud.
Jeg... har det, som om jeg ikke ved nok.
Jeg ved ikke nok om krigen og militæret og...
Jeg...
Det eneste, der interesser mig, er folk og deres liv.
Deres dagligliv. Det er...
Og jeg...
- Men hvem kan det interessere? - Det er let nok at skrive.
Du skal bare sætte dig og bløde ved skrivemaskinen.
Gør det, du gjorde i Appalachia.
Skriv om almindelige mennesker og krig i Madrid.
- Nej. Det er bare, at jeg... - Kom ind i kampen, Gellhorn.
Find ud af, hvad du er lavet af.
Begynd at slå nogle slag for det, du tror på.
Skide krigskorrespondent.
Så hvad?
Bomberne falder på torvet, og man tænker, at man skal se at komme hjem.
Man tror ikke, at man kan dø, når man sidder behageligt derhjemme.
Gellhorn!
Kom, Gellhorn. Vi skal ud.
I guder... hvor har du sexede ben.
- Er det her, hvad du vil? - Det er, hvad jeg behøver.
- Hvordan fik du det her? - Jeg faldt ned af en stige.
- Horisonten faldt ned på mig. - Virkelig?
- Og dit ben? - Italien. Morter. Østrigsk.
Jeg var sammen med tre italienere, hvis ben blev skudt af.
- Det må være slemt. - Jeg var heldig.
Jeg havde et fad til det metal, de pillede ud. 227 stykker.
De tildelte mig en fortjenstmedalje med hædrende omtale.
- Og han er også helt... - Jeg hader helte-ord.
Helligt. Strålende. Offer.
Jeg har sgu aldrig set noget, der var helligt.
Forbandede fodsvamp.
- Hvad? - Tyrefægtere plages af det.
Den store matador Don Honero gav mig dette fortryllende pulver.
- Jeg tror, at det var Don Honero. - Tror.
Det vigtigste er at fortælle en god historie.
- Er det med arrene sandt? - Selvfølgelig.
Lad mig fortælle dig noget mere om forfattere.
De bedste er løgnere.
Det er svært at sige, hvornår man bliver forelsket.
Men med ham vidste jeg præcis hvornår.
Og jeg hvorfor. I det øjeblik var det hans ord.
De ord, jeg aldrig ville høre. De private ting, han sagde.
Hemingway!
Har du set Hemingway?
Hotellet blev omdannet til et enormt sorteringssted for de sårede.
De gamle møbler var der stadig, men der lugtede af æter.
Og det vrimlede med mænd med forbindinger.
Capa.
- Har du set Hemingway? - Jeg kender den stemme.
- Brooklyn. - Gellhorn.
Jeg har tænkt på dig. Hvordan har du det?
- Hvordan har du det? - Jeg har det fint.
- Og hvordan har du det? - Super, når du er her.
- Men ungareren... - Ja, hvor er han?
Stil et andet spørgsmål.
- Lad mig hente en drink til dig. - Nej, vent. Vent.
Du skal have den her. Den bringer dig held.
Jeg henter en drink til dig.
Her. Det hjælper.
Der er Papa.
Jeg tager mig af ham.
- Skulle Madrid falde... - Madrid falder aldrig.
Skulle Madrid falde -
- skal der ikke være tegn på den russiske indblanding.
- Hvorfor kan vi ikke filme her? - Lad mig sige det ligeud.
Zarras bror har rang af oberst
Det er borgerkrig. Bror kæmper mod bror.
Moskva mener, at bror måske ikke kæmper mod bror.
Tror de, at Paco er spion? Jeg så ham dræbe en flok fascister på én dag.
Hvordan opnår man ellers anti-fascisters tillid?
- Og det tror du på? - Det er ligegyldigt.
Moskva har det ikke godt med en leder, hvis bror er ved Francos side.
- Der sker måske noget. - Hvad for noget?
Noget, der ikke kan være anderledes. Men han får en retfærdig rettergang.
Retfærdig rettergang?
- En mand kender sine venner. - Det kan være godt at kende russere.
Vi kontrollerer adgangen til alle brigader.
Vores kammerat Dos Passos.
Ja, sir. Må jeg få noget til Paco?
Han gør det svært for Moskva at fortsætte med at give dette.
Ingen er mere anti-fascistisk end Dos.
Ingen tvivler på mandens idealer.
Jeg taler om hans adfærd.
Du kan ikke nægte, at Dos Passos... elsker Paco Zarra.
Han hører et rygte om ham, og så taler han pludselig med alle.
- Krige lever af rygter. - Lad mig sige det tydeligere.
Hvis Paco Zarra er spion, og hvis Dos Passos -
- som laver film med dig, arbejder som spion...
...så er mine hænder bundne.
Hvad fanden er det, du siger?
Jeg siger, at du bør sige til Dos Passos -
- at mænd ikke bør være så følelsesladede.
Sig, at han skal opføre sig som en mand, Hemingway ville skrive om.
Sagde han noget om Paco?
Hem?
To år senere blev Koltsov anholdt under en udrensning og dødsdømt.
Han troede fuldt og fast på Stalin.
Gad vide, hvad han tænkte, da Stalins bøller slæbte af sted med ham.
Mr. Hemingway... Hvor er du stærk og stor.
Du skriver falsk. Det er pompøst.
Skriver jeg pompøst? Du lukker lort ud, din bøssekarl.
Du skal ikke lære mig at skrive. Hvad ved du om krig?
Hvorfor skal en mand vise mandighed?
Hemingway har ret. Din stemme er for teatralsk. Frygteligt.
I overvurderede, røvslikkende narcissister.
Rend mig! Gå hjem! Jeg speaker selv.
God ide, Hemingway. Lad os prøve.
Han drikker også for meget på grund af krigen.
Hej, Orson. Hvad mener du med, at du holder op?
Denne spanske jord er hård og tør.
Og de arbejdende mænds ansigter er hårde og tørre af solen.
Denne nytteløse jord kunne give meget med vand.
- I 50 år har vi villet overrisle... - Det fungerer.
- Det fungerer bedre. - Hvad sker der. Welles har sagt op.
Sagt op? Jeg fyrede idioten.
Du hvad? Fyrede... Du ved jo ingenting om at speake, Hem.
- Forbandede skuespillere. - Hold op. Tænd lyset.
Orson Welles var for teatralsk. Men Hemingway har en naturlig stemme.
En mand, der har været i Spanien og vil tale til verden.
Stol på mig. Det fungerer. Gellhorn... Bomber på vej.
Er alle klar? Musik. Projektor.
Er du klar, Hemingway?
Tidligere kom døden, når man var gammel eller syg.
Men nu rammer den alle i denne landsby. Højt og skinnende på himlen.
Den rammer alle, der ikke kan flygte eller gemme sig.
Tre Junker-fly gjorde dette.
Denne nytteløse jord vil give meget med vand.
I 50 år har vi villet overrisle, men de holdt os tilbage.
Nu bringer vi vand, så der kan dyrkes mad til Madrids forsvarere.
Det var min replik. Er det nu Hems?
Vent, Joris. Joris?
Hvor har vi Paco på hesteryg? Du sagde, at det var den bedste scene.
Her. Paco er her. Paco.
Vent lige lidt! Hvad er det her?
Har I... klippet ham helt ud af filmen?
- Skal han forsvinde endegyldigt? - Fald nu ned, Dos.
- Man er nødt til at klippe. - Der er æstetiske hensyn, Dos.
Welles' stemme var ikke rigtig, og nu skal Paco klippes ud.
- Paco. Er det... - Det er af hensyn til balancen.
- Filmen eller Rusland? - Jeg satte livet på spil for filmen.
Ja, og Paco satte sit på spil for at kæmpe.
Det gør man ikke mod en ven, Hem. Jeg mener...
Når jeg nævner Paco... Hvad er det, du ikke fortæller mig?
Noget, som du ikke kan tåle at høre.
Eller kan du ikke tåle at sige det?
Det er all right, Dos. En kujon kan jo godt være en god forfatter.
Du burde skrive noget.
Vi behøver en ny bog af Dos Passos.
Dos Passos ændrede sig efter Spanien.
Han fortrød aldrig sin holdning -
- men på grund af det, der skete med Paco, blev han højreorienteret.
Mine damer og herrer... Den amerikanske forfatterkongres...
...er stolt af at kunne præsentere den første film fra krigen i Spanien.
Den er instrueret af Ivens og skrevet af Hemingway -
- i samarbejde med John Dos Passos.
Også til stede er Archibald MacLeish, Donald Parker Stewart...
- Der kommer folk. - Hold mund! Hold mund!
- For fanden da. - Rend mig.
- I lige måde. - Det er din skyld.
Min skyld? Jeg har ikke skubbet dig op mod en væg og stukket hånden...
Møgkælling! Vil du kastrere mig i fuld offentlighed?
Nå, nu forstår jeg det. Jeg er med.
Hemingway lider af præstationsangst.
Er det dét?
Det her føles som hestehår.
Og den skide pels.
Papa. Så er det dig.
Du skal nok klare dig.
Netop hjemvendt fra den spanske front...
...min ven, min helt... Ernest Hemingway.
Kom nu, Papa.
Mine damer og herrer... Jeg er forfatter.
Man burde aldrig bede en forfatter om at tale.
Undskyld.
Fascisterne ødelægger måske nok byer -
- men Jorden overlever alle tyranniske systemer.
De, der kom til verden med ære -
- og ingen er kommet til verden med større ære end de døde i Spanien -
- har allerede opnået udødelighed.
Den film, I nu skal se, handler om sådanne mænd.
Mine damer og herrer... "The Spanish Earth".
Et øjeblik... Jeg ser, at vi har en særlig gæst.
En kvinde, der var med i vores eventyr i Spanien. Skribent...
Giv Martha Gellhorn en hjertelig velkomst.
Mine damer og herrer. Man taler om ære på slagmarken -
- regeringers oprydning, lederes storhed.
Men besøg de ødelagte byer og hold et sultent og forbrændt barn i hånden -
- så ved man mere.
Mit job... vores job -
- er at give de stumme stemmer, forsvare de uskyldige -
- og udstille de løgne, der skjuler ondskab med flotte ord.
Bravo! Bravo!
Bravo! Bravo! Bravo!
- Her. Jeg ser dig. - Et stort smil, Hemingway.
- Tak, sir. - Gode billeder.
- Her. - Et til. Tak.
Godt. Mange tak. Mange tak.
Vis ses på vej ud. Tak igen.
Tak, fordi du kom.
Lad mig give dig en brochure.
Den belyser sagen i Spanien.
Det virker godt. Jeg har en fantastisk titel.
- Det kan redaktører lide at høre. - "Hvem ringer klokkerne for?"
John Donne.
"Hver mands død formindsker mig, for jeg er en del af menneskeheden."
"Spørg derfor ikke, hvem klokkerne ringer for."
- "De ringer for dig." - Det bliver hans bedste roman.
Jeg har redigeret dem alle. Han overgår hele tiden sig selv.
Det er en stor forfatters kendetegn.
- Nemlig. Jeg ved det. - Det burde du.
Michael sagde det samme om dine artikler.
Scribner's er interesseret, hvis du skulle få lyst til at skrive en bog.
Du kan ikke stjæle hende, Perkins. Jeg låser hende inde.
Vi vil have flere af hendes historier.
Jeg var faktisk ikke sikker på, at piger kunne skrive om krigen.
- Kvinder bliver også ramt af bomber. - Nu vil jeg bombes.
Fin film. Den var med fantastisk speak.
Der er han.
- Anmelder! - Lad mig give dig...
- Kom herover. - Det varer et øjeblik.
Anmelder! Slap af? Ingen skider på dit arbejde.
Jeg trænger til en drink til.
- Hej, Hemingway. - Hej, Eastman. Jeg...
Max.
Jeg fortalte min ven, hvad du sagde om min bog. Kan du huske det?
"Hans talent overskygges af hans bekymring over dalende maskulinitet."
Og: "Kom frem fra det falske hår på brystet, Hemingway."
"Vi kender dig alle sammen."
Du har lært det udenad.
Kom nu. Du er da ikke fornærmet?
Nej, jeg vil bare drøfte det med dig.
Se. Kan du se det?
- Sådan ser en mand ud. - I guder. Du mener det.
Lad os se dit bryst, din narrøv.
- Nej, Hem. Hem! - Hov!
Jeg har mere hår på brystet end dig, min ven. Mere hår.
- Her, Hemingway. - Her, Papa.
Din andenrangs møgunge!
Ved du ikke, at utroskab er en synd?
Dette er et katolsk hjem. Du får aldrig skilsmisse.
Jeg vil ikke have, at du bliver ødelagt af en...
...eller anden Gellhorn.
Du sagde, at du elskede mig så højt, og at kun dét betød noget.
Din kærlighed er noget, der hænger på væggen.
Din kærlighed er de beskidte sextrick, som du lærte mig -
- og som du sikkert lærte af en af dine ludere.
Hvordan holdt jeg dig ud under dine raserianfald og din jalousi?
Og din ondskabsfuldhed.
Jeg fortalte verden, at du er et geni. Jeg gav dig alle disse.
Åh, mandige Hemingway. Alle disse. Alle disse.
Som bevis på, at du ikke er en mors dreng.
Toro. Toro. Toro.
Du sammenligner din penis med F. Scott Fitzgerald -
- og siger til alle, at din er større. Jeg kender sandheden.
- Hvad er det, du gør? - Få dem ud herfra.
- Få dem ud herfra! - Hvis du siger det, Pauline.
- Hvad er der? - Ud med dig.
Betyder vores drenge intet for dig?
Tror du, at jeg lader dig forlade mig? Du forbliver gift.
Tror du, at denne Gellhorn bekymrer sig om dig?
Hun bruger dig!
Hun bliver ikke din muse. Hun forlader dig sønderknust.
- Hvad ønsker du? - Hvad ønsker du?
- Hvem vil have en Papa Doble? - Papa?
Papa Doble. 2,5 mål Bacardi White Label -
- saften fra to lime, en halv grapefrugt og 6 dråber maraschino -
- en spandfuld knust is, en elmikser ...og så er du klar til en rumba.
Jeg opfandt drinken, og jeg har rekorden i at drikke den: 17.
- Jeg er med. - 20 dollar til vinderen.
- Spanien! - Og død over fascismen.
Gellhorn er fuldblods, men har ingen udholdenhed.
19? Du er sgu mere mand end de fleste mænd, jeg har mødt.
- Sig bare, at jeg vandt. - Vi holder pause. Det blev uafgjort.
Rend mig... Jeg vandt.
Jeg vejer mindre end dig, så...
Teknisk set drak jeg mere alkohol end dig. Sig, at jeg vandt.
- Hvorfor siger du det ikke? - Er du en dårlig vinder?
- Hvor meget vil du vædde? - Hvor meget har du?
Se.
Det hedder Finca Vigia. Vi kan få det for næsten ingenting.
Vi kan skrive her begge to.
Hvad siger du? Er det ikke perfekt?
Vi er nødt til at udstyre gæster med macheter.
Hvem behøver gæster?
Hvad synes du?
Kan vi blive?
FRANCO SEJRER
FLYGTNINGE TILGIVES IKKE
Jeg kan stadig ikke tro det.
Man ved først rigtig, hvad man kæmper for, når man taber.
INTERNATIONAL BRIGADE TVINGES HJEM
Efter Spanien var jeg helt fortvivlet på menneskehedens vegne.
Jeg tænkte... Jeg tænkte, at vi for altid var ødelagte.
Spanien... Spanien sønderknuste mig virkelig.
Ingen hørte efter. Ingen.
Og fascisterne vandt.
Fascisterne vandt.
Hør nu her, Gellhorn.
En mand kan ødelægges, men ikke besejres. Står han, kan han kæmpe.
Jeg skriver for at vise verden, hvad vi kæmpede for i Spanien.
En mand kan ødelægges, men ikke besejres.
Hvis han stadig kan stå, kan han kæmpe.
- Hvad er klokken? - En time efter frokost.
Jeg har skrevet siden klokken seks.
Kom nu, Gellhorn. Stå op og tag fat.
Forsvind.
- Forsøger du at skræmme mig? - Jeg har set på dig i fem minutter.
Jeg har set dig skrive og smide siderne i papirkurven.
Man skal ikke krølle papiret, men lade det flyde blidt ned i kurven.
Enhver forfatter, der flår sit stof ud og krøller det, bliver vanvittig.
Vi tømte... vi tømte to flasker whisky, vin, absint...
...og alligevel står du op ved morgengry og skriver.
At skrive er ligesom en messe. Gud bliver sur, hvis du ikke kommer.
- Du skriver jo ikke om søndagen. - Søndag er hans virkelige messe.
Jeg forstår stadig ikke dig og katolicisme.
Det skete lige efter giftermålet med Pauline.
Så snart jeg havde sagt "ja", blev jeg impotent.
Nada. Señor Linguini.
Hun fik mig i kirke. Det virkede. Jeg har min helt egen genopstandelse.
Jeg havde tungekysset Johannes Døberen for en stiverik.
Det billede vil jeg da huske.
Så kunne jeg lige så godt forblive katolik. Hvorfor...
- Ikke kigge. - Muser kigger altid.
"Måske har alle lært noget i dag. Hver dag uddannes vi."
"Det, man lærer om krigen, er ikke så enkelt."
Det sagde Koltsov. Du...
Så denne Karkoff er baseret på Koltsov.
Hvem ved... Det er han måske.
Du glemmer ingenting, gør du?
- Gør du? - Jeg glemte én ting.
Nej.
Dedikerer du den til mig.
Gellhorn... Du inspirerer mig som bare fanden.
Vent. Jeg skal tale med dig om noget.
- Ikke nu. Færdig kl. 12 og så fuld. - Vi skal tale.
- Vent. - Det er min filosofi.
Åh gud. Gud!
Åh gud.
Livet burde ikke være så perfekt. Det burde det ikke.
Det burde det i allerhøjeste grad.
Et perfekt øjeblik.
- Hvad er stadig derude? - Verden.
Collier's vil sende mig til Finland.
Hvorfor?
Når man finder et godt sted i verden, rejser man ikke fra det.
Hvis Stalin går mod vest... Russerne bomber civile.
Foregiv ikke, at du er bekymret for finnerne.
- Du vil have krigen for dig selv. - Jeg har lært det af dig.
Man skal være vidne til nødvendige krige.
Jeg er sgu ved at skrive en roman. Er du ikke glad?
Jeg elsker dig. Jeg...
Jeg forguder dig.
Men uskyldige mennesker bliver sprængt i luften.
- Nogen skal skrive om det. - Nogen skal rejse?
Jeg vil af sted. Det vil jeg.
Jeg er nødt til det. Der er ting... som jeg vil finde ud af.
Perkins vil have dig til at skrive en roman for Scribner's.
Bliv her hos mig, Marty.
Intelligente mennesker, der er lykkelige, er en sjældenhed.
Marty.
Papa vil ikke have, at du rejser.
Tal ikke sådan til mig.
Vil du med? Kom med.
Krig i Arktis er en besynderlig ting.
Finnerne tror ikke på russisk propaganda, men på russiske bomber.
Pas på.
Jeg så en niårig dreng stå ved sit brændende hjem og se flyene.
Han havde et stædigt, alvorligt udtryk.
Han stod stift, så han ikke for sammen af larmen.
Han sagde: "Jeg bliver langsomt meget, meget vred."
Jeg sætter mine penge på 3 mio. Finner mod 180 mio. Russere.
De kæmper jo for deres liv og deres hjem.
"Kæreste Marty. Du skal vide én ting."
"Kærlighed er langt mere holdbar end had."
"I aftes hylede jeg ad månen, og et stakkels bæst svarede i mørket."
"Han har måske også en Marty. Så vi hylede i kor."
"Dyret og den mand, som kærlighed har gjort til et dyr."
"Din bog vil overleve os og gøre det lettere forståeligt."
"Kærlighed... Du forgifter min skrivemaskine."
"Hvordan kan jeg skrive, når hvert bogstav skriger?"
"Jeg har haft tømmermænd, der kunne lægge navn til krigsskibe."
"I dag kan jeg huske varmen fra din nøgne hud."
"Jeg glæder mig til Cubas sol og ro."
"Og ikke mindst at være hjemme hos dig, hvor jeg hører til."
"Du lærte mig ikke at tro, at fly og kugler ledte efter mig."
"Jeg er træt. Bare jeg var hos dig."
"Jeg er så forbandet ensom, at jeg føler mig død."
"Vi skal love og sværge ved de kærlighedsfulde guder, at vi...
- "Og lad os aldrig... ...mere forlade hinanden."
"Aldrig forlade hinanden igen."
Du er hjemme.
- Tjenestepigen sagde op. - Hvorfor mon?
Du forsvinder i to måneder, og så kommer du og kæfter op?
Kom.
Jeg har noget, der vil gøre dig glad.
- Du ser forfærdelig ud. - Jeg har det fint. Nu.
Jeg har savnet dig i to måneder, og så kommer jeg hjem til et horehus.
- De ser ikke sådan ud. - Det bør du jo vide.
- Hvordan skriver du de breve? - Det er bekræftet.
- Du er blevet skilt. - Det skulle gøres. Jeg gjorde det.
- Hvad med Pauline? - Det var slemt.
Jeg gjorde det for os. Så vi kan gifte os.
Du ved, at jeg er bange for ægteskab. Jeg...
- Jeg vil hellere sende... - Jeg vil gøre dig ærbar.
Hvad siger du så?
HEMINGWAY GIFTER SIG MED JOURNALIST
HVEM RINGER BRYLLUPSKLOKKERNE FOR?
HEMINGWAY-PARRET MALER BYEN RØD
Jeg har aldrig været lykkeligere.
Sidste gang du sagde det, rejste du til Finland.
Hvad sker der denne gang?
- Hvad? - Chiang Kai-shek.
- Kina? - August har givet mig et tilbud.
Hold da kæft. Nu rejser hun igen.
Jeg skal vise, hvad Japan gør mod kinesere.
Og interviewe verdens mest magtfulde par.
- Er det ikke os? - Vær nu alvorlig.
- Elsker du din kone, Jackson? - Indimellem.
Manden er jo filosof.
Hvad siger du?
Hvad har du imod Kina?
- Ved du, hvor beskidt Kina er? - Du kan jo godt lide skidt.
Min onkel var missionær og fjernede selv sin blindtarm.
Glem din onkels blindtarm. Ingen andre dækker det. Vores krig.
Hvor mange krige behøver du?
Tænk ikke på det som krig, men en betalt bryllupsrejse. Vores.
- Vil du ikke på bryllupsrejse? - Dette er vores bryllupsrejse.
Virkelig bryllupsrejse. Virkelig.
- Vi har jo ventet på det. - Marty!
En mand kan da ikke lade sin kone rejse alene til Kina.
- Især ikke, hvis hun er blondine. - Nemlig. Det ville være farligt.
Hvem ved, hvad der kan ske?
Tak.
Jeg har været i Finland og Madrid under bombe- og artilleriangreb.
Men Kina var i en klasse for sig.
Japanerne ødelagde, og kineserne reparerede.
Udholdenhed var kinesernes hemmelige våben.
Japanerne skulle have forstået det, og alle andre bør huske det.
Hun har liljefødder. Hendes fødder var tilsnørede. Hun kan ikke gå.
- Japanerne bomber alt. - Hvad var det?
- Du skal være forsigtig. - Nej, jeg kan høre...
Gå ikke længere. Du kan intet gøre for dem.
Der er adgang forbudt.
- Er du sikker på, at du vil herind? - Ja, jeg er, mr. Ma.
Vær forsigtig, frue.
Nej. Brug ikke vandet. Det er meget usundt.
Vi fejrer, at "Hvem ringer klokkerne for?" går som is i helvede.
Roman sagde, at det er årtiets bog ...måske århundredets?
Fortæl den om Garbos bukser igen.
- Der har vi jo Marty. - Det er slemt. Hun vaskede hænder.
- Du vil åbenbart gerne lide. - Jeg er jo forelsket i dig.
Skynd jer nu. Jeg har arrangeret et interview med Chiang Kai-shek.
Madam Chiang. Du er smukkere end på forsiden af Time.
Det er så kedeligt at stå model til forsidebilleder.
Generalissimoen vil sige, at kommunisme er en hjertesygdom.
Japanerne er en hudsygdom.
- Det er smukt sagt, generalissimo. - Ja.
Kommunisterne generer vores hær mod den japanske invasion.
- Sig det til din ven Roosevelt. - Det skal vi nok.
Han skal ikke bekymre sig om Mao og Zhou Enlai.
De er kommunistlederne.
Såkaldte ledere, selvfølgelig.
Ingen kan erstatte generalissimoen i folkets hjerter.
Mrs. Hemingway... Mener du, at krig kun angår mænd?
Betyder det noget?
I Kina lader det til, at firmaer drives ved hjælp af slaver.
Jeg mener... Folket...
Folket sulter.
Jeg mødte en lille pige i en opiumhule i dag, og hun var...
Så mange seværdigheder... og du besøger en opiumhule?
Du kan måske lide opium?
Nej, jeg rører det aldrig.
Men jeg forstår, hvorfor kineserne gør.
Dine meninger er så interessante.
Men vi ved nok, hvad der er bedst for vores folk.
- Chokolade? - Nej tak.
Er det så bedst for børnene at arbejde i elendighed?
Og er det bedst for de spedalske at tigge på gaden?
- Det er måske ikke civiliseret. - Civiliseret?
- Din kones humor er vidunderlig. - Ja, det er den.
Kina var en stor civilisation -
- da dine forfædre boede i træer og malede sig selv blå.
Hvilke forfædre er det? Aber eller Gellhorn?
- Tag denne. - Den kan jeg ikke tage imod.
Jeg insisterer.
Tak. Den er smuk.
Se. Vi er ikke så uciviliserede.
Du har sgu nosser, Gellhorn. Du gav kejserinden af Kina tørt på.
- Vil de ikke invitere os igen? - Bare de ikke hænger os.
Hvad fanden gik der af dig?
Det piner mig med den lille pige i opiumhulen.
De tager sig ikke af deres folk.
Jeg har brug for kamille. Mine hænder er...
Du må ikke klø. Det er grimt. Du har, hvad er det nu?
- Hvad er "hvad er det nu?" - Kinesisk råddenskab.
Det er for sent med kamille. Du behøver... noget af det her.
- Hvad er nu det? - Slangeurin og flagermuse...
- Hold nu op. - Det her virker.
Hold op med at klø. Smør dette på. Med det samme.
Sådan.
Nu skal du bruge handsker.
Her. Det er de bedste. Motorhandsker.
- Nyder du bryllupsrejsen? - Gå ad helvede til.
Skal vi finde noget af det slangesprut?
Gellhorn.
Zhou Enlai vil tale med dig og Hemingway. Ingen må følge efter.
Bare gå. Vi finder jer. Men skynd jer.
- Så du den kvinde? - Hvilken kvinde?
Fandens. Hun forsvandt. Zhou Enlai vil tale med os.
- Hvem er det, han er? - Ham, madam Chiang nævnte.
Så hun er bekymret. Jeg kan allerede lide ham.
- Vi skal slippe af med du-ved-hvem. - Mr. Ma?
Vi skal bare gå, og så finder de os.
Hurtigt. Kom.
Ind. Tag bind for øjnene.
- Hvorfor skal vi dog det? - Zhou har mange fjender.
Det skal nok blive skægt.
- Hvor hurtigt kan de trække dem? - Det kommer an på...
Sikken bryllupsrejse, Gellhorn.
- Hvad betyder et sort flag? - At der er kolera.
Kolera? Vi kører mod kysten.
En række af mænd, der lignede mørke statuer trak tovet op ad skrænten -
- og bevægede langsomt den tunge pram fremad. De sang for at holde takten.
Sangen kom som en bølge over vandet.
I må godt tage bindet af.
Jeg hedder Zhou Enlai.
Ham, I ikke skal bekymre jer om.
- Hej, Zhou. Gellhorn. - Hemingway.
Skål... på Hemingway og Gellhorn.
- I kalder det vist hjemmebrændt. - Jeg kalder det nu benzin.
Jeg beundrer "Farvel til våbnene".
Du forstår krigens hjerte.
- Men filmen... - Så du filmen?
Jeg beklager. Helen Hayes var ikke Catherine Barkley.
Du skal ikke give mig skylden. Jeg skriver bogen og tager pengene.
- Det lyder glamourøst. - Og kommunist mod generalissimo?
Ja...
Jeg bor enkelt, fordi mit folk lever enkelt. De fleste har ikke chokolade.
- Chiang tager ikke tit tænderne ud. - Du har fortrinlige efterretninger.
- Jeg ser, at du har fået en broche. - Hun insisterede kraftigt.
Nævnte hun, at de blive lavet af blinde børn? De ejer fabrikken.
- Gellhorn tror, Chiang er kastreret. - Ved hun meget om kastration?
- Jeg ville ikke blive overrasket. - Kastration er tilvalgsfag.
Mine venner i Amerika siger, du kender Eleanor Roosevelt.
- Ganske godt. - En klog kvinde.
Fortæl hende, at generalissimoen er fortid. Kommunismen sejrer.
Jeg vil gerne tale længere tid, men jeg skal forsvare landet mod Japan.
- Pas på jer selv. - Hvordan kommer vi tilbage?
Mr. Ma. Hvis side er du på?
Der er ingen sider. Der er kun fortid og fremtid.
Vent her. Vi kommer og henter jer, når det er sikkert.
- Zhou er en vinder. Tror du ikke? - Fortryllende.
Jeg mener... Han er... berusende.
Bad han mig følge sig, gjorde jeg det.
Her sidder du på vores bryllupsrejse og vil flygte med Zhou Enlai.
- Jeg troede, at du kunne lide ham. - Jeg kan lide mange mænd.
- Jeg tænkte bare. - Tænker på at kneppe andre mænd?
Kneppe? Hvem taler om at kneppe?
Jeg taler om en karismatisk leder. Hvorfor skal du tale om at kneppe?
Kneppe? Jeg vil ikke kneppe ham.
Jeg vil gerne interviewe den, der lavede det her.
Hvis du ikke passer på, går du glip af historien pga. De mennesker.
- Historie er mennesker. Ikke barer. - Jeg mødte dig i en bar.
- Historier skal være på første hånd. - Denne fik du på begge hænder.
Zhou skide Enlai.
Det havde været skandaløs egoisme.
I det øjeblik ville jeg rose ham for at lade mig slæbe ham til Kina.
For hans tålmodighed, så han ikke myrdede mig... tilmed hans vitser.
Jeg ville fortælle ham, at jeg sørgede over, at han spildte tid.
- Tak. - Fjern dine beskidte hænder.
Hvor er du idiotisk!
Det er du.
- Hvor er vi? - I en skide hule.
Et eller andet sted i Kina.
Vi fortalte mrs. Roosevelt, hvad vi havde set, og hun lyttede.
Hun opfordrede os til at tale med præsidenten.
Vi talte med udenrigsministeriet og fremhævede Zhou Enlai.
Vi fortalte dem, at kommunisterne ville vinde.
Forestil jer det... Kommunistisk Kina.
Derfor blev vi kaldt sympatisører.
Jeg synes, at det var morsomt.
Men Hem brød sig ikke om det. Man skulle ikke tro, han var lyserød.
Det gjorde ham mere patriotisk.
Giv den gas. Lige i plet.
Han holdt op med at skrive og var kun på Pilar med vennerne.
Man siger, at jalousi er kærlighedens største fjende. De tager fejl.
Kærlighedens største fjende er kedsomhed.
Det er Gellhorn. Jeg ville være, hvor der skete noget.
Hvad tror du? Der bliver invasion i Europa. Jeg vil dække den.
Hem og hans venner leger krig.
Pilar blev udnævnt til q-båd.
De ødelægger tyske ubåde.
Jeg skriver ikke om Hems jagt på ubåde i Caribien.
Fordi det er grotesk. Det er, hvad det er.
På seks måneder har han ikke engang set en omgang sauerbraten.
Det er en fordømt kat. De formerer sig for hver time her.
Jeg ved, hvordan hæren har det med kvinder.
Men... Jeg er kampvant. Jeg er anderledes.
Charley... Hjælp mig nu.
Du sagde, at Collier's elskede mine ting.
Ringer du tilbage?
Fandens!
Kom her.
Lod du dem kastrere? Hvad fanden er der galt med dig?
- Hun skar kattenes klodser af. - Hvad skal de så lave om natten?
De pisser i hvert fald ikke på mit tøj. Alt, hvad jeg ejer, stinker.
- Du er besat. - Du er besat af at være ulækker.
- Mænd er ikke tulipaner. - En mand, der leger krig?
Ingen leger. Felipe kan let kaste en granat ned i en ubåd.
Jeg er i mit lands tjeneste.
Sikke patriotisk... Nonstop romdrikning.
Hem! Tyske ubåde i Cuba? Det ville du ikke skrive i en dårlig roman.
- Hvilken roman er dårlig? - Ja, ja.
Til din orientering er ikke én eneste ubåd sluppet igennem.
Fint. Hold du Amerika i demokratisk sikkerhed. Jeg går.
Kvinden elsker menneskeheden, men hader mennesker.
- Har jeg ikke altid sagt det? - Jo, du gjorde.
- Gellhorn. - Glem hende, Papa.
- Du skal ikke vende mig ryggen. - Du gjorde mig til grin. Du praler.
- Hvad er det, jeg skal give dig? - Intet. De allierede invaderer.
Flygt, når der er en sag. Vi er forpligtede, ikke? Som forfattere.
- Hvad blev der af din samvittighed? - Du gav mig en.
Jeg er så inspireret, at jeg kommer om en uge. Jeg har en stilling.
Fantastisk. Så rejser vi sammen.
Hvad?
- Hvad er der? - Ønsk mig til lykke, skat.
Jeg skal være korrespondent for Collier's.
For Collier's? For...
Det er din spøg. De må kun bruge én korrespondent.
Det er dræb, eller bliv dræbt.
Nej... Du kunne skrive for hvem som helst.
Du tog mit job. Du tog mit job hos Collier's.
Det er store sko, jeg skal fylde ud. Du har været sublim.
Vil du gøre det umuligt at elske dig?
Hold op. Jeg kunne blive dræbt. Ville du så ikke blive glad?
Jeg vil ikke engang...
Din slambert! Din...
Åh gud.
Det er...
- Hvordan flyver du? - Regeringsfly.
- Lad dog mig komme med. - Kun mænd. Militæret.
Hvorfor?
Hvorfor, Hem?
- Så Dos Passos fik ret. - Hvad har den puritaner ret i?
Det handlede om dig. Han kaldte dig en egoistisk satan.
- Det behøvede du ikke gøre. - Jo, jeg gjorde.
Du ved meget, men ikke hvor meget jeg behøvede at gøre det.
Tja...
- Kom tilbage! - Rend mig.
Gellhorn! Gellhorn!
Tidsspilde.
Man vil læse mig, længe efter du er blevet ædt op af orm.
Rend mig!
Alle steder talte man om invasionen.
Og mit problem... uden forbindelser...
...var at være dér, når den fandt sted.
- Hvor skal du hen? - Jeg skriver om sygeplejersker.
Held og lykke, Blondie. Værsgo.
Så jeg kom med et hospitalsskib.
Folk vil skrive om det i hundred år, og så man det, glemmer man det ikke.
Efter den indledende beundring så man forskellige detaljer.
En kanonild, et fjernt brag, spærreballoner -
- for omkring som komiske legetøjselefanter i vinden.
Usynlige fly drønede af sted over loftet af grå skyer.
- Tag ham over på den anden side. - Se der.
Tropper steg af store skibe.
På kysten bevægede vores tanks sig trofast op ad fire brune veje.
Vi ventede på kysten, hvor vi skulle samle de sårede.
Alle havde travlt på den travle, farlige kyst.
Støvet, der rejste sig, mindede om selve krigens tåge.
Man kæmpede mod tiden.
Der var sårede, der stønnede eller råbte i søvne.
Og der var en stadig summen blandt de sårede, der ikke kunne sove.
Punktum.
Det var et skib lastet med smerte -
- men vi var sammen, og vi stolede på hinanden. Punktum.
- Er du all right, Ernest? - Selvfølgelig er jeg det.
- Hvad er det nu, du hedder? - Mary.
- Mary Welsh. - Jeg ved, at du lige er min type.
- Hvilken type er det? - Den, der tager sig af en mand.
Passer på ham. Holder ham i gang.
- Det kunne jeg godt gøre. - Ja?
Det er smukt. Det er italiensk, ikke?
Mrs. Hemingway.
- Er du mrs. Ernest Hemingway? - Hvorfor?
Det er den bedste måde at klare en knivsvingende kineser på.
Ernest er god til at fortælle historier.
Hold da kæft, det er Martyen.
Den første journalist på Normandiets kyst.
Selv om hun ikke er rigtig akkrediteret.
Ingen hjemmets arne for min kone.
Hun vil hellere være gift med krig. Ikke, frygtløse?
Jeg hørte, at du var ude for en ulykke.
Men det er åbenbart ikke gået ud over din personlighed.
Hvis du ikke kom for at triumfere, hvorfor så?
Det ved jeg ikke.
Jeg... Jeg kom vel bare for at blive skilt.
Marty!
- Satans. Marty. - Se, hvad mokken har gjort ved ham.
Marty!
Gellhorn! Gellhorn!
Du bløder, sir.
Gellhorn!
- Det er mig, Marty. - Gå din vej.
- Åbn døren, Marty. - Du kommer ikke ind, fulderik.
Marty!
Jeg sagde, at jeg vil skilles.
Åbn, mrs. Hemingway. Mr. Hemingway elsker dig.
Kors... Se dig.
- Du er himlens dronning. - Det er for sent.
Nej. Giv mig en chance, Marty.
Jeg fortjener en chance. Kom nu.
Bliver vi skilt i Cuba, behøver vi ikke vente.
Du kender altid de lokale skikke.
- Forbandede journalist. - Farvel.
Satans kælling. Jeg gav dig alt!
Gellhorn! Jeg skabte dig. Jeg skabte dig!
Det er forbi. Det er nok.
- Gå nu din vej. - So.
Vi var gode i krig.
Når der ingen krig var, skabte vi vores egen.
Den slagmark, som ingen af os kunne overleve, var familieliv.
Jeg vil ikke tænke på ham. Jeg kan måske ikke tænke med venlighed.
Men kun med gru.
Gud, hvor jeg håber, at mit eget usle livs problemer ikke gør mig blind.
To ting påvirkede mit syn på verden.
Den ene var Spaniens nederlag.
Og den anden...
...var Dachau.
Dachau var intet i sammenligning med Auschwitz. Utrolig rædsel.
Det var så forfærdeligt, at man ikke kunne kapere det hele -
- uden at blive vild, hysterisk og vanvittig.
Jeg flygtede.
Jeg græd hele natten, og...
Jeg tror, at jeg tabte i mødet med denne ulykkelige menneskehed.
Det er vist en stor en.
Hvad gør du, Papa?
Papa? Papa! Papa!
Træk den ind, Papa.
Papa!
Papa! Papa!
Husker du den sang. Vi plejede at synge den.
Jeg kom lige i tanke om den.
Er det ikke godt, at vi flyttede herud? Væk fra barerne.
Sådan som du plejede at gå til den. Sådan.
Vi behøver fred og ro.
Vi skal fokusere på at holde Papa sund og rask.
Det er i bedste fald ensomt at skrive.
I takt med stigende popularitet kaster forfatteren ensomheden væk -
- og det betyder tit, at hans arbejde forringes.
For han arbejder alene -
- og hvis han er en tilstrækkelig god forfatter, møder han evigheden -
- eller manglen på den... hver eneste dag.
Miss Gellhorn. Du betragtes som en af verdens bedste krigskorrespondenter.
I de sidste 45 år har du dækket konflikter overalt.
Burma, Singapore, Mellemøsten, Vietnam, Afrika, Bosnien osv.
En kvinde gjorde alt det...
Forsøgte du at udsætte dig selv for fare?
Den slags komplekser er vist maskuline.
Ja. Mænd...
Apropos mænd... Vi er begge journalister, så du forstår mig nok.
Seerne vil gerne vide mere om dit forhold til manden over alle mænd.
- Nej. - Noget om din... din gæld.
- Min gæld? - Din gæld til Hemingway.
Manden har været død i 30 år.
Han torterede ingen mere, end han torterede sig selv.
Jeg ønsker ham fred.
Det er alt, hvad jeg har at sige om det emne.
Jeg ser ikke mig selv som en fodnote i en andens liv.
Sluk. Vi er færdige.
Tak for din tid, miss Gellhorn.
Allerkæreste Marty. Du skal vide én ting:
Kærlighed er langt mere holdbart end had.
Åh gud.
Det er Gellhorn.
Jeg har besluttet at rejse.
Hvorfor? Fordi Times som sædvanlig har taget fejl.
Alt det sludder og den skide produktivitet.
Jeg tager med næste fly.
Ikke? Så betaler jeg sgu selv.
Jeg kan ikke vente på, at du får klodser.
Slap du af.
Du skal ikke bekymre dig om mig.
Jeg elsker også dig.
Jeg er ikke død endnu, din klump.
Tekster: Jørgen Toft www.sdimedia.com